Jag behövde avsluta nattamningen tvärt med min första unge när han var drygt 10 månader. Då ammade han mycket på nätterna och totalvägrade flaska oavsett vad som var i så både pappan och jag bävade för det. Men jag ammade en sista gång så han somnade och sen gick jag och la mig i gäststugan utom hörhåll och lämnade pappan ensam med bebisen. När jag kom in nästa morgon fick jag veta att bebisen hade vaknat, varit arg en liten stund, sen druckit välling för första gången i sitt liv och sen hade han sovit bättre än någonsin, och vid nästa uppvak var han bara arg lite kort innan det gick över pch han sov vidare. Dvs väldigt mycket mer odramatiskt än vad vi hade trott.
Totalt sov jag borta i tre nätter för att befästa nya vanan och efter det sov bebisen så mycket bättre och försökte aldrig amma hos mig igen, trots att jag sov utan kläder bredvid honom. Jag var så sjukt förvånad, men glad, och för sonen blev det väldigt smidigt. Och det var otroligt skönt att vara utom hörhåll, och bra för pappan som faktiskt fick lösa det själv utan att kunna be om hjälp. Så det är ett varmt tips (om möjligt förstås).
Enda nackdelen var att det gjorde väldigt ont i mina bröst som inte fick någon nedtrappning.
Totalt sov jag borta i tre nätter för att befästa nya vanan och efter det sov bebisen så mycket bättre och försökte aldrig amma hos mig igen, trots att jag sov utan kläder bredvid honom. Jag var så sjukt förvånad, men glad, och för sonen blev det väldigt smidigt. Och det var otroligt skönt att vara utom hörhåll, och bra för pappan som faktiskt fick lösa det själv utan att kunna be om hjälp. Så det är ett varmt tips (om möjligt förstås).
Enda nackdelen var att det gjorde väldigt ont i mina bröst som inte fick någon nedtrappning.