Det börjar bli dags, det är bara att inse att vi inte har så lång tid kvar tillsammans men bara tanken på det är så oerhört tung. Att jag en dag alldeles för snart kommer stiga upp utan någon att säga "God morgon Sockernos" till. Att jag inte kommer få känna din långa tunga som tvunget ska slicka mig i armhålan där det absolut inte är trevligt. Jag misstänker starkt att du vet om det och gör det bara för att. ![Heart :heart :heart]()
Att jag inte längre ska bli hämtad och befallen in i skafferiet där du avkräver mig godis. Att jag inte ska få höra dig skälla när det är hundar på tv:n.
På tal om ljud. Hur ska jag klara mig utan ditt säregna gnorrande som du gör när du vill ha mys och som folk som inte känner dig misstar för morr?
Hur ska jag klara mig utan att få pussa på dig? Busa med dig?
Hur ska jag veta när det är dags? Hur ska jag undvika att orsaka dig lidande i onödan och ändå få ha dig hos mig så länge det bara är möjligt? Hur ska jag undgå att göra fel??
Du sover mycket nu, väldigt mycket. Det får man göra när man är 13år gammal.
Du vill vara nära och mysa hela tiden, du ligger bredvid mig och myser när jag skriver det här, du kräver kli och jag har absolut inget emot det. Tvärtom, jag njuter i fulla drag och önskar bara att du hade haft ro att mysa de första 12 åren också för hur ska jag kunna ta igen alla de åren av förlorat mys?
Du är stel när du sovit och du klarar precis att komma upp med rumpan i soffan. Du kommer in halt varje gång som du varit ute på promenad med Husse då du trots din ålder tvunget ska göra utfall mot andra hundar. Än så länge försvinner hältan efter en halvtimme men vad gör vi den dagen den inte försvinner?
Vad gör vi den dagen du försvinner??
Åh älskade Loppan hur ska vi göra så att du förstår hur älskad du är?
Att jag inte längre ska bli hämtad och befallen in i skafferiet där du avkräver mig godis. Att jag inte ska få höra dig skälla när det är hundar på tv:n.
På tal om ljud. Hur ska jag klara mig utan ditt säregna gnorrande som du gör när du vill ha mys och som folk som inte känner dig misstar för morr?
Hur ska jag klara mig utan att få pussa på dig? Busa med dig?
Hur ska jag veta när det är dags? Hur ska jag undvika att orsaka dig lidande i onödan och ändå få ha dig hos mig så länge det bara är möjligt? Hur ska jag undgå att göra fel??
Du sover mycket nu, väldigt mycket. Det får man göra när man är 13år gammal.
Du vill vara nära och mysa hela tiden, du ligger bredvid mig och myser när jag skriver det här, du kräver kli och jag har absolut inget emot det. Tvärtom, jag njuter i fulla drag och önskar bara att du hade haft ro att mysa de första 12 åren också för hur ska jag kunna ta igen alla de åren av förlorat mys?
Du är stel när du sovit och du klarar precis att komma upp med rumpan i soffan. Du kommer in halt varje gång som du varit ute på promenad med Husse då du trots din ålder tvunget ska göra utfall mot andra hundar. Än så länge försvinner hältan efter en halvtimme men vad gör vi den dagen den inte försvinner?
Vad gör vi den dagen du försvinner??
Åh älskade Loppan hur ska vi göra så att du förstår hur älskad du är?